PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
POZNALI
JSME SE
TI DVA
POZNALI MNOHO LIDÍ
STRÁVILI SPOLU SPOUSTU ČASU
A PŘEČETLI MNOHO KNIH
PROCHÁZELI SE, CESTOVALI, ČETLI
LÁSKA, ČAS, PŘÁTELSTVÍ, KOMUNIKACE
ZNOVU OTEVÍRÁM KNIHU O TOBĚ
ŽIVOTOPIS JMÉNO: KANG DAN-I
DÍL 13
Očividně je hodně kvalifikovaná,
ale takový životopis nemůžeme klientům ukázat.
Proč, když je kvalifikovaná?
Kvůli té dlouhé pauze.
Sedm let byla bez zaměstnání.
A reklamky se šíleně rychle vyvíjejí.
V inzerátech na pozice vyžadující praxi
stojí, že se může hlásit každý, kdo nějakou má.
Řekni mi, které firmy by...
Byla by to diskriminace. Proto píšou, že se hlásit může každý.
Nechají si od všech poslat přihlášky a protřídí je.
K pohovoru se nikdy nedostane.
Byla sedm let bez zaměstnání,
ale adaptuje se za tři měsíce.
Tolik času by v nové práci potřeboval úplně každý.
Myslíš, že jsme lidi, jako je ona, nikdy nepřijali?
Taková ženská dokáže zničit atmosféru ve firmě.
Co by u nás dělala?
Manažerku? Seniorní manažerku? Po takové pauze?
Je to těžké. A dávat jí podřadné úkoly
by bylo manažerům proti srsti.
A nemohl bys požádat menší firmy...
Hej, Eun-ho.
Prostě ji někam pozvi a povzbuď ji.
Do reklamy se vrátit nemůže.
Všechny agentury mají na každou pozici přes sto uchazečů.
To všechno si vezmete?
Nevyzkoušíte si je?
- Tady. Tyhle taky. - Určitě?
Ale chci vás o něco požádat.
O co?
- Přijměte někoho do marketingu. - Cože?
I když ho zrovna nepotřebujete. Kvůli mně.
Tady.
Ale my děláme do módy.
V módě je marketing jiný.
Učí se rychle.
Pro vás je kvalifikovaná až až.
Tak ji přijměte.
Nemůžete mě přece nutit.
Fajn. Zapomeňte na to.
Přijedu domů a pošlu vám to zpátky.
A sem už nikdy nevkročím.
Co to do něj vjelo?
Vám to přijde normální?
Pilně studuje, je schopná
a zapálenější než ostatní.
Je absurdní, že ji nikdo nechce přijmout.
Proč na mě křičíte?
Vemte si to. Už to nechci.
Hej...
RUDÉ SKVRNY
Nevolejte mi, Song Hae-rin.
Nejsem váš přítel.
SONG HAE-RIN
Prozatím se ti chci vyhýbat, Hae-rin.
SONG HAE-RIN
Eun-ho, jsem teď ve tvé čtvrti.
Styděla jsem se, že jsem byla v opilosti Ji Seo-junovi tak na obtíž,
tak jsem se mu přijela omluvit, ale on mi nezvedá telefon.
Vím, že jsme takhle vyšli z restaurace.
Šli jsme tudy?
Ne, nešli.
Šli jsme tudy.
Ne.
Kruci.
Spala jsem u něj. Jak to, že si nemůžu vzpomenout?
Měl by mít adresu na smlouvě.
Měla jsem se na ni podívat.
EUN-HO
Slečno Song.
Pan Ji Seo-jun je váš obchodní partner, ne kamarád.
A máte pravdu. Byla jste na obtíž.
I já bych se vám na jeho místě vyhýbal.
Raději se mu řádně omluvte.
Musíme s ním pracovat ještě na čtyřech knihách.
JI SEO-JUN
Vypral jsem povlečení.
Nějaká žena mi spala na posteli nemytá.
Všechno jsem vypral, ale pořád cítím tresku a sépii.
To jste je měla v kapse, nebo co?
Zatím té ženě nechci zvedat telefon.
- Do háje... - Pracovní věci mi posílejte e-mailem.
Pak se vám ozvu.
Takže mě oba nenávidí.
Život je zamořený samotou. Jsem vážně osamělá.
RUDÉ SKVRNY
Koupila jsem i dort, abych se vám omluvila.
Ten večer mě strašně mrzí.
Nestojím o omluvu.
A nechoďte mi už nikdy na oči.
Vlastně mám poslední otázku.
Tak strašně pijete proto, že vás nikdo nechce?
Nebo vás nikdo nechce, protože tak strašně pijete?
To snad...
To není pravda! Totálně se pleteš!
Abys věděl, jsem báječná ženská!
Kde bydlí?
Za poslední rok jsem se hlásila na všechna volná místa,
absolvovala jsem přes 50 pohovorů.
I když firma přijímá deset lidí, nevezme ženu,
která se po pauze vrací do práce.
To mám dál žít takhle?
Řekněme, že umřu v 80 letech. Takže jsem jen v polovině.
Fakt musím žít dál takhle?
Propusťte Dan-i, pane Cha.
Vlastně ne. Protože není kmenový zaměstnanec,
správný výraz je „ukončit smlouvu“.
ZÍTŘEK PLNÝ VÁŠNĚ SOUTĚŽ ZAMĚSTNANCŮ GYEOROO
Ty už jsi zpátky?
Co děláš?
Chci se zúčastnit té soutěže.
Dej mi pár tipů.
Ty chceš mé drahocenné rady zadarmo?
Co bys za ně chtěl?
Ne, to bylo moc vlažné.
Zkus znovu. Na tuhle tvář.
Ne, to pořád nestačí. Musíš pořádně.
Nebylo to tak hrozné, ale mohlo to být lepší.
Na víc se nezmůžeš?
Tak znovu.
Prostě mi dej pár tipů.
Dan-i, jako spoluzakladatel firmy budu v porotě.
Nesmím nikomu stranit.
Ale být tebou,
nenavrhoval bych knihu, která bude populární krátkodobě.
Radši bych přišel s nápadem na knihu,
kterou si lidé budou dlouho pamatovat.
A když přispěje k úspěchu firmy, bude to skvělé.
Zkus přemýšlet nekonvenčně.
Ty nikdy nezklameš.
Ale bude to těžké.
Co navrhnout?
Tohle je...
Copak jsi loni
nebyla ve stresu, když jsi sháněla práci?
Říkalas, žes absolvovala 50 pohovorů.
Jasně že jsem byla ve stresu.
Když jsem jednou běhala s životopisem v ruce mezi mrakodrapy,
bylo mi sebe samotné líto.
Napadlo mě: „V těch domech musí být tolik stolů. Nemají pro mě jeden?“
Vždycky jsem tvrdě pracovala. Přišlo mi to nefér.
Peníze mi z účtu mizely rychlostí světla,
a ať jsem se snažila sebevíc, o práci jsem nezavadila.
Proč jsi nepřišla za mnou?
Věděla jsem, že by tě to rozrušilo.
Rozhodně by bývalo lepší, kdybychom to řešili spolu.
Proč se mě na to najednou ptáš?
Teď už je to minulost.
Dneska mám práci
a v té se mi docela daří.
Dokonce už mám i kluka.
Nevěděl jsem tehdy
vůbec nic. Promiň.
Stalo se něco?
Jen jsem si na to vzpomněl.
Mimochodem,
myslíš, že je vhodné, abych se té soutěže zúčastnila?
Jsem tam externě. Nejsem moc snaživá?
Ne, to je v pořádku.
Dělej všechno, co chceš. Je to v pořádku.
- A co ta studijní skupina? - Cože?
Noví zaměstnanci dnes mají společné studium.
Včera mi to říkala Ji-yul.
Jasně. Musím se připravit a vyrazit.
Co mám dělat s tímhle?
- Zabalím ti to. Běž se připravit. - Dík.
- Připravená? - Díky.
Ne, podle mě ještě nejsi připravená.
- Jak to myslíš? - Zavři oči.
Proč?
Prostě zavři oči, prosím.
Co to je?
To je náušnice?
Nehýbej se.
Tak.
Podívej se.
Byl jsem za jedním kamarádem a vzpomněl jsem si na tebe.
Líbí se ti?
Ano. Vybrals náušnice, které jsou přesně pro mě.
Kvetu jako nádherná květina, víš?
Skvělá volba.
Uklidím dům a vyperu.
Až se vrátíš, nebudu doma.
Kam jedeš?
To je tajemství.
Dnes jsme se zde sešli,
abychom se připravili na tu soutěž.
ZPV. Aneb „Zítřek plný vášně“.
Jinými slovy,
i když tady teď sedíme společně,
v té soutěži spolu budeme soupeřit.
Přesně tak. Těch pět milionů wonů je mých.
Fakt je potřebuju.
Takže se budeme dělit o informace,
ale ne o nápady, dobře?
Ne.
Neměli bychom se dělit ani o informace. Informace jsou komodita.
No tak budeme sedět spolu, ale pracovat každý zvlášť.
Tak to jsem v pytli. Totálně v pytli.
Co si bez nás počneš?
Koukejte, jak se tváří.
Tady je seznam předchozích vítězných nápadů,
ze kterých vznikly knihy. Nejdřív ho projdeme.
To je seznam všech knih z Gyeoroo podle roku vydání.
Projdi si i ten.
Romantika.
Uklidil jsem dům a vypral. Taky jsem nakoupil na celý týden.
Na sporáku máš polívku. Ohřej si ji.
Vařil jsem ji podle kuchařky. Snad je dobrá.
Spi sladce.
Eun-ho.
Kam jel?
To je divné.
Když nad tím tak přemýšlím, nebývá doma dost často.
Že by jel zase do Kapyongu?
Tu horečku způsobil zápal plic.
Už zase? Vždyť už se uzdravil.
V jeho stavu lze těžko čekat zlepšení.
Sotva přežívá.
Musím říct,
že už vydržel docela dlouho.
Měli byste se připravit na nejhorší.
Doktore.
Nebojte se.
Že se máme připravit na nejhorší, to už říkal mockrát.
Pan Kang se z toho zase vylíže.
O to nejde.
Nevím, jestli jsem se tehdy rozhodl správně.
Mohl jsem se rozhodnout jinak.
Nevím, jestli je správné...
nechat ho takhle odejít.
Je správné nechat ho takhle zapomenutého?
Bylo správné dodržet slib?
Pane Kangu, povězte mi, prosím,
že jsem udělal dobře...
a že dělám správnou věc.
Povězte, že ano.
Kdo je tam?
Hned jsem tu.
Že bych se přeslechl?
Ahoj, Geum-bi.
Jste v pořádku?
Musel jste být tehdy pěkně zaražený.
Chtěla jsem vám říct, že já v pořádku jsem.
Řekl jste, že mi nebudete brát telefon, tak jsem přišla osobně,
protože vám opravdu chci něco říct.
Toho dne jsem přestala pít.
Tak mi, prosím, odpusťte.
Pro mě jste dokonalý.
Jste pro mě dokonalý knižní grafik.
Co je? Kam všichni šli?
Je polední pauza.
Nejspíš jsi ještě nebyla na obědě.
- Nezajdem si spolu? - Že by?
Ale nejdřív musím hlasovat.
- Vteřinku. - Jasně.
- Kolečko? - Nejsem si jistá.
Tak pojďme.
To je dobrota.
Už jsem umírala hlady.
Musela jsem prověřit knižní e-shopy.
Proč musím mít pořád tolik práce? Nevím, kde mi hlava stojí.
Což mi připomíná,
nechtěla bys přejít ke mně?
To bych moc ráda.
Ale nebude to vadit? Jsem u vás jen na smlouvu.
Dej mi čas.
Brzy bude schůze zakládajících členů,
tak to nadnesu.
Zeptám se, jestli tě nemůžou přeřadit ke mně.
- Vážně? - Ano.
Ale nedělej si moc velké naděje.
- Ty mě jen škádlíš, viď? - To se ví.
To je vážně bašta.
Hej, kam tak spěcháš?
Pojď.
Hej, Geum-bi!
Pojď. Jdeme.
Baf!
Neměla byste být v práci? Proč mě sledujete?
Vzala jsem si kvůli vám volno.
Řekl jsem, ať mi píšete e-maily. Proč to děláte?
Celý den mě obtěžujete.
Udělala jsem chybu, a tak ji musím napravit.
Navíc jste se mnou podepsal smlouvu.
Vždycky se o své pracovní partnery starám až do konce.
Ještě jsem se s žádným nerozešla ve zlém.
Tak o co vám jde?
Omlouvám se za ten večer, pane Ji.
A opravdu jsem nechala pití.
Víte, jaký jsem měl strach?
Pila jste okurkové sodžu, když jste alergická na okurky.
Co vás to napadlo?
Do vypršení vaší smlouvy už se to nestane.
Budu tvrdě pracovat, abych byla lepší partnerkou.
Dobrá. Buďte tak hodná.
Mějte se.
Páni, já mám hlad. Ještě jsem neobědvala.
Usmířili jsme se, ale asi mě odmítnete,
když vás pozvu na oběd, že?
Nevšímá si mě.
Pane Cha.
Formálně jsem se panu Ji omluvila.
Už se na mě nezlobí.
Budu teď lépe oddělovat pracovní a osobní život.
Mám hlad.
Hele, co je to za nesmysl?
Tuhle šokující zprávu zveřejnili před pěti minutami.
Tenhle blogger prý
viděl Kang Byeong-juna v Amsterdamu.
Byl tam s mladou ženou.
Když se ho zeptal, jestli je to on,
začal ten muž najednou mluvit japonsky a odešel.
Do té chvíle mluvil korejsky.
- Je to pravé? - Přesně.
Lidi teď úplně šílí,
protože podle nich předstírá své zmizení,
aby mohl být s milenkou.
Panebože, co je to tu za rozruch?
Ty zvěsti, že zmizel nebo utekl,
nejsou ani trochu podložené.
Dokonce se proslýchá, že ho držíme pod zámkem my.
- Přesně tak. - Ale já to chápu.
Zničehonic ohlásil konec kariéry,
převedl autorská práva na nás a zmizel.
Určitě pro to měl dobrý důvod.
Proč lidi tolik zajímá jeho tajný plán?
Já věřím, že se jednoho dne zničehonic zase objeví,
stejně jako zničehonic zmizel.
Chcete vědět proč?
Protože Hrdinové jsou pořád nedokončení.
Co jsou Hrdinové?
Kniha, o které se pan Kang jednou zmínil v rozhovoru.
Měl v plánu ji napsat.
Ale kniha nikdy nevyšla, protože najednou skončil s psaním.
- Ty jsi neskutečná. - Ta ví všechno.
Dan-i, ty jsi jednička.
Určitě se jednoho dne objeví s dokončenými Hrdiny.
Když to nikdo nebude čekat,
vynoří se se skvělým dílem
a vyvolá v nakladatelských kruzích senzaci.
A až se to stane, já mu budu Hrdiny redigovat.
Slyšíte mě všichni? Podívejte se na mě.
Zabiju každého, kdo se mi to pokusí sebrat.
- Dobře, pane. - Jistě.
HRDINOVÉ
NAPSAL PARK JUNG-HOON
HRDINOVÉ
KANG BYEONG-JUN
KANG BYEONG-JUN ZMIZEL HRDINOVÉ. NAPSAL KANG BYEONG-JUN
„Prohlášení o konci autorské kariéry Kang Byeong-juna.
Psaní pro mě bylo způsobem, jak dát najevo touhu žít,
a cestou k nalezení smyslu své existence.“
Nicméně
po šedesátileté cestě
se z psaní stala jen kariéra.
A jediné, co ve mně zůstalo, je hanba.
KANG BYEONG-JUN OZNAMUJE KONEC
Všechno ztratilo smysl,
mé touhy zvadly
a je to už dávno, co jsem ztratil cíl.
Teď jsem sám sebe vyhostil
do pusté a nevlídné krajiny.
A nyní, ve své poslední chvíli, promluvím o sobě,
než zapomenu, kdo jsem.
KANG BYEONG-JUN OZNAMUJE KONEC
Moje studna je vyschlá
a prázdná.
Jsem připraven si vychutnat svou nezaslouženou svobodu.
„A proto já, Kang Byeong-jun, ohlašuji konec spisovatelské dráhy.“
Co to znamená?
To znamená, že žádný jednoznačný důvod neexistuje.
Jsem jediná, kdo to nechápe?
Eun-ho, to jsi ty?
Nejedla jsi, viď? Cos dělala?
Četla jsem prohlášení pana Kanga, že přestává psát.
Co tak najednou?
Ty sis toho rozruchu nevšiml?
Býval tvým učitelem.
To díky němu jsi začal psát i ty.
Začalo to tím, že tě požádal, ať napíšeš román.
Moje romány se mu ani nelíbily.
Víš vůbec, jak mě to ranilo?
„Tohle není román.
Musíš psát upřímněji.“
Spisovatelem jsem se stal díky tobě.
Tajně jsi můj román dala na internet.
Pojďme jíst. Mám hlad.
To jeho oznámení přišlo tobě, viď?
Proč si to myslíš?
Tehdy jsem se tě nemohla zeptat,
protože jsem vychovávala Jae-hui a chodila do práce.
Ale nevyvolalo to oznámení obrovské spory?
Tehdy jsem vůbec nevěděla, že pracuješ v Gyeoroo.
Myslela jsem, žes byl na škole.
Choval ses tehdy divně. Nebyls doma a nebyls k zastižení.
Proč ten náhlý zájem? Protože jsem tvůj kluk?
On předal to oznámení tobě, viď?
Četla jsem ho a nerozuměla ani slovo.
Proč nechal psaní?
Můžeš mi to říct? Nikomu to neprozradím.
Jezme už. Mám hlad.
Kde teď je?
Jsi s ním v kontaktu, viď?
Ne, Dan-i. Zmizel, protože chtěl.
A to prohlášení napsal v naději, že po něm nikdo nebude pátrat.
Navíc nikdy s nikým neměl hluboký vztah.
Osobně si myslím, že to pro něj byl správný konec.
Proč to pokládáš za konec? Hrdinové pořád nejsou dopsaní.
Nechal psaní.
Vrátí se s tou knihou.
Nejsem jediná, kdo si to myslí.
Všichni v práci říkají totéž. Podle nich se vrátí.
A doufám, že to bude s velkou pompou
a že uvede svět v úžas.
Mimochodem, četls tu básnickou sbírku?
Ano, je hezká.
Vydáte ji?
Co myslíš? Myslíš, že bychom ji měli vydat?
Ano, byla moc hezká.
Budeš hlasovat pro?
- Nejsem si jistý. - Ne?
- Jez už. - Hlasuj pro ni, jo?
Dobré ráno.
Ahoj.
- Park Hoone! - Proboha!
Dobré ráno!
- Jelas autobusem? - Jasan.
Dobré ráno!
To je borec!
Ta je fakt úžasná.
Co se děje?
Bože, Ji-yul. Musíš se ještě hodně učit.
To je ta jejich tradice.
Dělám tu tři roky a tohle je poprvé, co ji vidím.
Máte velké štěstí, že to můžete vidět
hned první rok.
Když zakládali Gyeoroo, všichni se oblékli takhle
a navštěvovali důležitá místa
jako vazárny knih, tiskárny a knihkupectví.
Ale proč je to důležité dneska?
Dneska budou rozhodovat,
jestli vydají tu básnickou sbírku.
Jejda. Truhlička.
To je neuvěřitelné.
Fakt úžasné.
Mám ji otevřít?
Tak začneme.
„Stejně jako...
mi něčí poezie kdysi zachránila život,
doufám, že moje poezie také osloví někoho strádajícího
a zachrání na oplátku jeho.“
Tuhle báseň napsal pan Na.
Doufám, že jste se rozhodli správně.
Čas nevrátíte,
a když ztratíte drahokam, zbude vám jen pozdní lítost.
Chápete, co chci říct? Takže...
Moment. Dovolte, abych jako prezident taky něco řekl.
Vy všichni.
Vy všichni jste zakládajícími členy nakladatelství Gyeoroo.
Nevadí vám, že jsme až pátí největší?
Musíme se stát jedničkou.
Gyeoroo, nikdy nezpomaluj,
běž pořád dál!
Bože, ten je hlučný.
- Otevřu ji. - Dobře.
Počkejte ještě. Jsem strašně nervózní. Minutku.
Probůh, co mám dělat? Moment.
Hele, kolečko! Koukejte.
Kroťte se, to je určitě od vás.
Třeba není. Vy jste ale fouňa!
Výsledek je víceméně jasný. Máme se vůbec dívat dál?
Nepřijde vám to moc kruté?
Tolik jich tam není, tak pokračujme.
Další kolečko.
Vidíte? Vidíte to, fouňo?
Paní Seo, to je od vás?
Nesmíte se nechávat unést osobními city.
Proč bych měla mít k panu Bongovi osobní city?
Můj hlas je založený jen na poezii samotné.
Vidíte? Podle ní je ta sbírka dobrá.
Bože můj, koukejte!
No to je neuvěřitelné! Propána!
Jupí!
Jsem v sedmém nebi!
Ty básně se mi líbily.
To není dostatečný důvod. Jste šéfredaktor.
To myslíte vážně?
Ještě jeden hlas a bude konec.
Ano, kdo zbývá?
No jistě.
Jestli bude poslední hlas proti, je se vším konec.
Proboha, počkejte.
Fakt jo? Božínku! My to fakt vydáme!
Vydáme to!
Paní Go.
Myslel jsem, že aspoň vy budete stát při mně.
Nevykládejte si to špatně. Většinou stojím při vás.
Ale ty básně byly krásné.
Při správném marketingu se ta sbírka určitě bude dobře prodávat.
Jsem úplně zdrcený, že je Ji-hong tak nerealistická.
Co to do vás všech vjelo?
Odpoledne uděláme schůzi o marketingu.
To je neuvěřitelné.
Vydáváme básnickou sbírku.
- Přejděme k dalším bodům. - Dobře.
Už je tady.
Jak to šlo?
To je skvělé!
Jestli to klapne, můžeme vydat sérii básnických sbírek.
Kdysi dávno jsem si napsala jejich seznam.
Řeknu ženě, ať mi nakoupí bylinná tonika.
Protože se sbírkami poezií se nadřeme dvojnásob.
Nemůžu uvěřit, že se stala taková změna.
My vážně vydáme básnickou sbírku?
Naše firma vydává básnickou sbírku vůbec poprvé,
takže jsme svědky historického okamžiku.
To je neuvěřitelné.
A teď je na nás, abychom přišli s historickým prohlášením
pro Gyeoroo.
- Jsi připravená? - Jsem.
- A ty jsi připravená? - Jsem.
Cože?
- O co jde? - Co se děje?
Co je to tentokrát?
Na co jste připravení?
My, nováčci,
se zúčastníme akce „Zítřek plný vášně“,
soutěže o nejlepší nápad.
Kdy jste to všechno připravili? Určitě jste měli spoustu práce.
To je správný přístup.
Skvělá práce, děcka!
Zkontrolovali jste to všichni?
Nebudete ničeho litovat?
V tom případě na to klikneme.
- Jejda. - Dobrý.
Odesláno.
- Dali jsme to. - Popřejte nám štěstí.
- Hodně štěstí. - Díky!
- Hodně štěstí!
Dej mi čas.
Brzy bude schůze zakládajících členů,
tak to nadnesu.
Zeptám se, jestli tě nemůžou přeřadit ke mně.
Ale nedělej si moc velké naděje.
Další zaměstnance?
Loni jsem chtěla tři, ale přijal jste jen jednoho.
Nevím, kam dřív skočit.
Letos už jsme nováčky přijímali,
tak počkejte do podzimu.
A co někoho přeložit odjinud?
Zácvik nových zaměstnanců by stejně trval déle.
Koho máte na mysli?
Co říkáte na Kang Dan-i z podpůrného týmu?
Zná poměry v týmu
a v marketingu je schopná.
- To nemohu dopustit. - Je to dobrý nápad.
Nábor nových zaměstnanců potrvá dlouho
a zaměstnance se zkušenostmi nepřijímáme.
- Kdyby Kang Dan-i... - Šéfredaktore Cha.
Nesouhlasil jste, že jí ukončíte smlouvu?
Ne, smlouva jí ještě nedoběhla
a nemáme důvod ji předčasně vypovídat.
Vteřinku. O co tady jde?
Je se slečnou Kang nějaký problém?
Bavíme se o jejím přeložení,
tak proč tu řešíte ukončení její smlouvy?
V čem je problém? V práci je skvělá.
- Slečna Kang... - Moment.
Je nějaký důvod, proč jí smlouvu ukončit?
V životopise lhala o dosaženém vzdělání.
Cože?
Takže Dan-i není středoškolačka
a vystudovala prestižní univerzitu.
SH Advertising je obrovská firma.
Takhle by ji nikdo nepřijal,
a tak o své minulosti zalhala?
Slyšels to sám, tak proč se mě pořád ptáš?
Protože tomu nemůžu uvěřit.
Slyšel jsem, že uchazeči kvůli práci tají svoje vzdělání,
ale netušil jsem, že budu s někým takovým pracovat.
Paní Go.
Jak to dopadlo?
Prezident Kim byl informován, takže rozhodne on.
A není trochu přehnané tvrdit, že své vzdělání zfalšovala?
Už jste vybrali místo konání té přednášky pana Mo?
Jo, tohleto.
Chtěl to mít na své alma mater.
Prezident Kim to zjišťuje, protože tam taky studoval.
- Ověřím to. - Nemáme moc času,
takže to místo potvrďte ještě dnes.
Jistě, hned to vyřeším.
Ale...
Proto jste se mě onehdy ptal,
jak se zaměstnanec na smlouvu může stát kmenovým.
Paní Go má pravdu. Nejlepší bude její smlouvu ukončit.
Jsem proti.
Vím, že podobné případy už se vyskytly.
Není to nezákonné, takže i když má firma právo...
Pane Cha.
Toto není školní kroužek,
kde můžete volně měnit pravidla.
Toto je firma.
Chápu, že máte své lidi rád,
ale měl byste oddělovat práci a soukromí.
Vím, jak je slečna Kang talentovaná.
Opravdu.
Ale nebude ukončení smlouvy nejlepší?
Takže to shrňme.
Na sekání trávníku nepotřebujeme botanika.
Navíc by se ostatní necítili dobře, kdyby se to dozvěděli.
Chci se zeptat na to místo přednášky pana Mo.
Hae-rin, jaký je ten rukopis pana Kang Dong-wona?
Ani na první koncept
to nemá hlavu a patu.
Takhle špatný snad ještě nebyl.
Co s tím uděláme?
- Podívám se na to. - Jistě.
Paní Seo.
Tady je to tiskové prohlášení k chystaným knihám.
Můžete se na to podívat?
Jistě.
Ptala ses?
Jsem tu hrozně nervózní.
Asi to dopadlo špatně.
Přišla sis pro kafe?
Ne, jen pro vodu.
Paní Seo,
to je v pořádku.
Dopadlo to špatně, že?
Věděla jsem to.
Tahle přeložení nejsou nikdy snadná.
Vážně mi to nevadí.
Promiň, že jsem to vůbec navrhovala.
To nevadí.
Nedělala jsem si velké naděje.
Opravdu to nevadí.
I tahle práce se mi líbí.
Stejně jsem nastoupila jen jako smluvní zaměstnanec.
Strašně mě to štve.
No tak.
Řekla jsem, že to nevadí.
O to nejde.
Dan-i.
Slyšela jsem, že nejsi středoškolačka.
V životopise jsi lhala o dosaženém vzdělání.
Paní Go všechno ví.
Ví, žes vystudovala prestižní univerzitu
a pracovala v reklamní agentuře.
Zmínila jsem to přeložení,
ale ona hned mluvila o ukončení smlouvy.
Dokonce i pan Kim řekl panu Cha,
že by ukončení smlouvy bylo nejlepší.
Co uděláte?
Vyhodíte Dan-i?
Ne.
Hej. Mluvilas s ní?
Dan-i.
Kang Dan-i.
Dan-i...
Kang Dan-i.
Hej.
Co je s ní?
DAN-I
Právě jste mě informovali o ukončení smlouvy.
Zbytek už si zařídím.
Dan-i!
Co to bylo? Co...
Co se děje?
Pane Bongu, o co se jedná?
Vraťte se k práci.
Neměli bychom jít taky za ní?
Jasně že ne! Ani se nehni.
KANCELÁŘ PREZIDENTA
Dále.
Pane Kime, musím vám něco říct.
Pan Cha mě právě informoval,
že mi bude ukončena smlouva.
Vím, že je to hodně pozdě,
ale chtěla jsem vám říct,
proč jsem se rozhodla, jak jsem se rozhodla.
Přibližně rok
jsem ze všech sil sháněla práci.
Slyšela jsem, že to bude těžké,
ale věřila jsem ve svou šanci,
protože jsem všechno dělala naplno.
Myslela jsem, že to někdo uzná
nebo že někde budou mě a moje schopnosti potřebovat.
Jenže se mi nepodařilo nic sehnat.
A pak jsem narazila na toto volné místo.
V inzerátu stálo,
že na věku a vzdělání nezáleží.
Bylo mi to jedno, hlavně když
jsem mohla pracovat.
Proto jsem všeho nechala...
a bez přemýšlení se přihlásila.
Byla jsem radostí bez sebe,
když jste mě vzali.
Bylo mi jedno, ve kterém budu týmu.
Prostě mě hřálo vědomí,
že konečně zase můžu pracovat.
A vězte,
že jsem tady dělala maximum.
Slečno Kang.
Vím, jak tvrdě pracujete.
A vím, že v inzerátu stálo, že na věku a dosaženém vzdělání
nezáleží,
ale tady jde o něco jiného.
Vím, že je to moje vina
a že...
tohle není omluva.
Vím líp než kdokoliv jiný,
že si musím sbalit věci
a opustit firmu.
Přesto je toto místo...
mou přítomností i budoucností.
Proto
jsem vás přišla požádat, jestli byste to nepřehodnotil.
Pokud vás zatím moje práce uspokojovala,
zvažte, prosím, ještě to ukončení smlouvy.
Ukončení smlouvy.
Znovu jsem si uvědomila,
jak těžká ta dvě slova mohou být.
Nechci nic víc než pracovat.
Než být tady.
Ale protože by tyhle věty ode mě zněly sobecky,
prostě jsem jen vyplakala slzy,
které se ve mně nahromadily.
- Kdo... - To jsem já. Otevři.
Proboha. Co tu děláš?
Můžeš mi laskavě otevřít? Je tu zima.
Ta fanatička je tady.
Co tady chce? Mám z ní husí kůži.
Ji-yul, odkud máš moji adresu?
Dala mi ji máma.
Moment, moment. Pomalu!
Ty a ta tvoje rodina.
- Na oslavu toho máš moc. - Tohle žádná oslava není.
Vyhodili mě z domu.
Cože?
Hele, počkej.
Tebe vyhodili?
Máma řekla, ať se sbalím a jdu.
Prý už nejsem její dcera
a že se mě zříká.
- Ale proč jsi tady? - Jak to bude s tím pohodlím?
- Měls to tu udělat pohodlné. - Jo?
No jasně. Vyhodila mě kvůli tobě.
Copak za to můžu? Říkalas, že spolu nechodíme.
- Jasně že ne. - Tak proč jsi přišla? V tuhle dobu?
Venku jsou motely, sauny, hotely... Mohlas jít na spoustu míst!
Nebo se ti líbím?
Jsi ošklivý.
Dobře. A ty jsi krásná,
ale ne dost na to, abych se staral o tebe a o tvůj život.
- Jsi malý. - Vypadáš staře.
- Hej! - Co?
Běž domů, ano? Šup. Vyprovodím tě.
Kvůli tobě mě vyhodili. Kam bych asi tak šla?
Do sauny! Běž do sauny!
- Běž! - Jdi si sám!
Vyhodili mě kvůli tobě.
Řekls mámě, že se ti líbím, že spolu chodíme
a že se mnou utečeš!
Do té sauny si běž sám!
Proč bych tam chodil? Proč?
- Běž! - Tohle je můj byt!
Proč bych tam měl chodit? Všechno je tu moje.
Proč bych chodil do sauny?
Tohle je můj byt.
Proč mě vyhodila?
Proč jsem odešel z vlastního bytu?
Byls kvůli mně naštvaný, viď?
Ty kvůli mně určitě taky.
Když to ředitel zjistil,
muselo tě...
to naštvat.
To je dobrý. Udělej, co uznáš za vhodné.
Ptal jsem se na ministerstvu práce a není to nic nezákonného.
Klidně můžeš dál pracovat, než ti doběhne smlouva.
A co když...
kvůli mně budeš mít problémy ty?
Dan-i. Nezapomeň. Já jsem Cha Eun-ho.
Autor s nejvyššími honoráři v nakladatelství.
A nenechám tě v tom.
Ne proto, že se mi líbíš, ale proto, že jsi skvělý zaměstnanec.
Hlavně tam musíš vydržet.
Jestli to nevadí tobě,
tak já to za žádnou cenu nevzdám.
Zítra mám přednášku, takže s tebou být nemůžu.
Promiň.
Přestaň mi dělat anděla strážného.
Tohle je můj problém.
Netvař se tak smutně.
Statečně to překonám.
Jsi se mnou. Hned vedle mě.
I když se ke mně všichni obrátí zády, tak až půjde do tuhého,
stačíš mi ty.
Žasnu, žes mě opravdu odvezl do práce.
Jasně. Zaplať.
Co když nás někdo uvidí?
Co když zjistí, že s tebou chodím?
To je Song-i.
To by bylo perfektní!
Ty blázne. Tohle nepomůže. Vědí, že je to tvoje auto.
Musím jít. Tak hezký den.
Dan-i!
Miluju tě!
Hodně štěstí.
Ty to zvládneš!
- Posílám ti srdíčko! - Zalez!
Tak už zalez.
Safra.
Trh, jemuž kdysi vévodily tištěné knihy, se drasticky mění.
Stále populárnější jsou webromány a elektronické knihy
a autoři, kteří je dříve pokládali za pokleslou zábavu,
se naučili e-knihy vydávat a přizpůsobovat se novým směrům.
Snaží se držet krok s měnícím se trendem.
HAE-RIN
Eun-ho.
Dan-i dala výpověď.
Jak to myslíš, že dala výpověď?
Řekni mi, co se přesně stalo.
Už odešla z práce?
DÁT NĚKOMU MOŽNOST SE VYPLAKAT JE LEPŠÍ, NEŽ MU ŘÍKAT, AŤ NEPLÁČE.
VÍM TO DÍKY LÁSCE K DAN-I.
UŽ VÍM, ŽE KDYŽ JSEM SI MYSLEL, ŽE JSEM SÁM,
MĚL JSEM VEDLE SEBE TEBE.
CÍTIT NĚCO K NĚKOMU ZNAMENÁ DÁVAT MU KUS SRDCE.
NĚKDY CHCI DAN-I VŠECHNO ŘÍCT A USNOUT JÍ V NÁRUČÍ.
MILOVAT JE ZVLÁŠTNÍ A SOUČASNĚ ÚŽASNÉ.
PLAKALA JSEM. DRÁSALA MĚ PŘEDSTAVA, ŽE SE TÍM EUN-HO BUDE TRÁPIT.
„POJĎME SE PODÍVAT NA JARNÍ KVÍTÍ.“ JAKO BY MI ČETLA MYŠLENKY.
Promiň. Nemohl jsem nic dělat.
Proč jste to udělala, kčertu?
Myslela jsem, že budete smutný,
když se budu snažit vydržet až do konce smlouvy.
Dívám se na něco, co je mnohem zábavnější a krásnější než komiks.
Na svou dívku.
Mám se dobře, i když mě vyhodili.
Přítele, který se svou dívkou zůstane celý den,
než se začne cítit líp.
Už je tady zas.
Ty odpadky!
- Odnesu vám je z očí. - Pusťte.
Proč jsi to roztrhal?
Co je to za pohled?
Jestli takhle budeš koukat dál, dám ti pusu.